‫אני לא זוכר דבר מאמש.‬
‫זה לא רעיון טוב לשתות לפני השינה.‬
‫אני לא מאמין שהמורה נתנה לי את המשקה שלה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן. אני בסדר.‬
‫אמרת שלום להורים שלך?‬
‫כן, אתמול.‬
‫אני מבין. יופי.‬
‫טוב, אני זז.‬
‫כן, נתראה אחר כך.‬
‫אוקומורה, בוקר טוב.‬
‫וואו, השיער שלך די מטורף היום.‬
‫הסתדרת בסוף אתמול?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫כמובן.‬
‫צדקתי כשהחלטתי לא לשתות.‬
‫היי!‬
‫מה פתאום אתה מדבר איתי ככה היום?‬
‫הקול הזה...‬
‫מה לעזאזל, אחי? ככה אתה מפתיע אותי.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זו הייתה בעיטה מעופפת. אתה מטומטם?‬
‫אתה המטומטם! אידיוט מטומטם!‬
‫רנזו, טוב לראות אותך במצב רוח אנרגטי.‬
‫ג׳ו, אחי...‬
‫זה החבר שלי, אוקומורה.‬
‫אני מבין.‬
‫אני ג׳וזו.‬
‫אחיו הגדול של רנזו.‬
‫נעים מאוד.‬
‫קונקו!‬
‫בוא הנה. נאכל יחד.‬
‫כבר סיימתי, אז...‬
‫מה הקטע שלו?‬
‫שימה!‬
‫אתה...‬
‫למה אתה כל כך נחמד לאוקומורה?‬
‫ג׳וזו וקינזו לא מודעים לזה עכשיו, אבל...‬
‫אם מה תעשה‬ ‫אם הם יגלו שאוקומורה הוא בנו של השטן?‬
‫מה אעשה? טוב...‬
‫יהיה מה שיהיה.‬
‫איך אתה תמיד כזה אדיש?‬
‫אתם יותר מדי רציניים.‬
‫להתרחק מאוקומורה...‬
‫גם אני די דאגתי.‬
‫אבל יצא לי לחשוב על זה הרבה.‬
‫בכל אופן, אוקומורה איש טוב.‬
‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫כן.‬
‫יש פגישה של המיודה עוד מעט.‬
‫אלה חיים קשים, מה?‬ ‫להיות הראש הצעיר של משפחת מיווה.‬
‫אני שמח שאני הבן החמישי.‬
‫היא כבר עובדת?‬
‫היי, אימא של סוגורו.‬
‫יש לך נרות?‬
‫נרות?‬
‫אני צריך מלא.‬
‫מה מעכב את אבא?‬
‫בון!‬
‫הפגישה מתחילה בקרוב.‬
‫תיכף אגיע.‬
‫הקירח הזה...‬
‫למה הוא לא פה?‬
‫מה הוא זומם?‬
‫- פרק שלוש -‬
‫הכוהן הראשי עוד לא פה?‬
‫כולם...‬
‫אני מודה לכם על כך שהתכנסתם‬ ‫בהתראה כה קצרה.‬
‫יש לי חדשות לספר לכולכם.‬
‫לכוהן הגדול‬
‫יש משימה חשובה‬
‫והוא לא יכול להגיע לפגישה.‬
‫אולי הוא לא פה,‬
‫אבל העניין דחוף ועלינו להיפגש בלעדיו.‬
‫נוכחים כאן היום ראשי כל המשפחות‬
‫וכל מי שהיה מעורב‬ ‫בתקרית שהתרחשה עם העין הימנית.‬
‫ג׳וזו.‬
‫ראשית...‬
‫אתה יכול לדווח מה קרה‬ ‫בכספת התחתית ביום ההוא?‬
‫כן, אדוני.‬
‫ביום ההוא...‬
‫להבת התפילה הקדושה התנהגה מוזר, ולכן...‬
‫הכוהן הראשי נקרא לטפל בה.‬
‫בבקשה תסלח לי שבאתי אליך.‬
‫אין בעיה‬
‫אם אוכל לעזור...‬
‫טוב.‬
‫טטסומה, אדוני.‬
‫טטסומה, לא חשבת להצטרף למסדר הצלב האמיתי?‬
‫באמת, ממושי! אל תפריעי לו.‬
‫נכון מאוד.‬
‫למרות שזה לא נראה ככה, אני די עסוק.‬
‫זו עבודה חשובה.‬
‫לפי האגדה של המיודה,‬
‫כשפוקקו, האב הקדום של המיודה,‬ ‫הביס את המלך הטמא‬
‫רק העין הימנית של המלך‬ ‫נשארה ובהתה בפוקקו.‬
‫כדי להעביר ידע זה לצאצאים שלו,‬
‫פוקקו התחיל את כת המיודה.‬
‫במילים אחרות,‬
‫זו חובתו ויעודו של כל מי שנולד‬ ‫לכת המיודה להגן על העין הימנית.‬
‫איך יכולת פשוט להזניח את זה?‬
‫ממושי!‬
‫הגזמת!‬
‫אני מצטער, ממושי.‬
‫אהיה שם כשיקראו לי.‬
‫אדוני! מה זה...‬
‫כולם לרוץ!‬ ‫-כן!‬
‫הגנו על העין הימנית.‬
‫מה זה?‬
‫תחזרי, ממושי!‬
‫כולם לרדת!‬
‫לא!‬
‫החותם על העין הימנית‬
‫מתחיל להינמס.‬
‫אדוני!‬
‫אז אלה שהיו ליד העין הימנית‬ ‫של המלך הטמא...‬
‫שלושת בנות ההוג׳ו שלנו,‬
‫ג׳וזו ויאוזו‬
‫ו...‬
‫טטסומה, שנעדר היום.‬
‫אלה שישה אנשים.‬
‫התאספנו כאן היום בשביל דבר אחד...‬
‫לגלות מי הבוגד!‬
‫דרך אגב,‬
‫זה סבורוטה טודו.‬
‫הוא היה המנהל לשעבר‬ ‫של סניף יפן של הכספת התחתית‬
‫ונאמר שהוא עזר לגנוב את העין השמאלית.‬
‫האיש הזה...‬
‫ג׳וזו, ממושי...‬
‫מסתבר שהוא היה מורה שלכם בבית הספר.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫אבא, אתה חושד בי?‬
‫את היחידה ששמרה על קשר עם טודו.‬
‫איך יכולת...‬
‫הוא לימד אותי. זה הכול!‬
‫בכל אופן, שימה.‬
‫אתה היית די קרוב אליו, לא?‬
‫חשבתי שהשיעורים שלו היו מעניינים.‬ ‫מה זאת אומרת ״די קרוב״?‬
‫אני רק אומרת את האמת.‬
‫בכל אופן, ממושי...‬
‫למה הסתובבת ליד העין הימנית?‬
‫חשבתי שהיא הייתה בסכנה.‬
‫למה לך לחשוב ככה?‬
‫למה?‬
‫מה אתה מנסה להגיד?‬
‫התנהגת באופן חשוד.‬
‫אבא, תאמין לי.‬
‫שימה מנסה להסיט את תשומת הלב ממנו.‬
‫ממושי, אנחנו עדיין רק מדברים.‬
‫תירגעי.‬
‫ביום ההוא...‬
‫כשהלהבות הופיעו‬
‫נראה היה...‬
‫נראה היה שטטסומה שלט בלהבות.‬
‫ויותר מזה, הוא דיקלם מנטרה שלא שמעתי קודם.‬
‫זה נכון!‬
‫זה כאילו שהוא עורר משהו.‬
‫מדוע לא סיפרו לנו ‬ ‫על קיומה של העין השמאלית?‬
‫כן. טטסומה בטוח ידע.‬
‫אז למה?‬
‫יכול להיות שטטסומה עשה זאת?‬ ‫-בבקשה, מספיק.‬
‫אל תגידו דברים כה מגוחכים.‬
‫האמת, אתה...‬
‫אתה בהחלט היית קרוב לטטסומה.‬
‫בכל אופן, העובדה שהוא לא פה‬ ‫בטוח מוכיחה את זה.‬
‫בדיוק! איזו עוד סיבה יש לו‬ ‫להיעדר בזמן כה חשוב?‬
‫מספיק!‬
‫אז מי?‬
‫מספיק!‬
‫אנחנו לא מתקדמים.‬
‫אדבר עם אוובמי‬ ‫ואארגן משהו עם הכוהן הראשי לאחר כך.‬
‫מספיק להיום.‬
‫בון, הכול בסדר?‬
‫מי היה מאמין שהם ירחיקו לכת‬ ‫עד כדי כך שהם יאשימו את הכוהן הראשי...‬
‫אין סיכוי שזה היה הוא.‬
‫באמת?‬
‫החשדות של כולם היו מדויקים.‬
‫אתה לא חושב?‬
‫הייתי...‬ ‫-בבקשה.‬
‫מצטער.‬
‫תוכל להשאיר אותי לבד?‬
‫מוריימה?‬
‫קחי את תה הצמחים.‬ ‫תביאי אותו לקמיקי.‬
‫כן.‬
‫נכון שקמיקי מדהימה?‬
‫קמיקי, את יכולה...‬
‫קמיקי, אני ממש מצטערת.‬
‫לא נפגעת, נכון?‬
‫אנחנו בסדר פה, אז...‬
‫את יכולה ללכת לגינה ולסדר את העשבים?‬
‫כן, אני מצטערת.‬
‫אני פשוט לא עוזרת בשום דבר.‬
‫מה אעשה? ככה, אני...‬
‫ני, בוא.‬
‫אין סיכוי.‬
‫ני!‬
‫בבקשה תיפטר מהחרקים.‬
‫מאז הוא הפסיק להופיע.‬
‫כי הוא לא יכול לסמוך עליי.‬
‫תמיד הייתי כלואה בעולם כל כך קטן.‬
‫מה מחזיק אותך?‬
‫מה זה?‬
‫אבל רין...‬
‫הוא הוציא אותי לעולם.‬
‫גם בזמנו...‬
‫הוא הציל אותי.‬
‫ובכל זאת...‬
‫עדיין, אני...‬
‫היי!‬
‫קמיקי!‬
‫למה את מתמהמהת?‬
‫מכיוון שאת כזו אטית,‬ ‫אני צריכה לטפל גם בגינה.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫מה יש לך?‬
‫אם את רוצה להגיד משהו, פשוט תגידי.‬
‫אני...‬
‫רציתי לעזור לכולכם.‬
‫אבל רק התמהמהתי‬
‫ואז ככה...‬
‫אם זה ככה, אני...‬
‫בטוח לא אוכל לעזור לחבריי‬
‫אם יזדקקו לי.‬
‫אף אחד לא יכול לסמוך עליי ככה.‬
‫אז...‬
‫אז אם רין ויוקיו...‬
‫לכן הם לא סיפרו לי מה קורה להם.‬
‫לעזאזל!‬
‫מי אמר לך להצית את הגג?‬
‫תשתקי! סיימתי.‬
‫מה הוא...‬
‫אני רוצה...‬
‫אני רוצה להיות חזקה יותר.‬
‫אני מרחמת עלייך.‬
‫אבל את כבר חזקה. או אמיצה, נכון?‬
‫מי, אני?‬
‫את אמיצה ומהירה להתאושש כמו עשב.‬
‫עשב?‬
‫מה?‬
‫אל... לא שוב.‬
‫אני ממש אוהבת עשב.‬
‫תודה, קמיקי.‬
‫אעשה כל שביכולתי. כמו העשבים האלה.‬
‫הילדה הזו... היא כזו חצופה.‬
‫והיא מעצבנת אותי.‬
‫מה יש?‬
‫קמיקי, הכול בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫בקצב הזה, תשתמש בכל הנרות בקיוטו.‬
‫זה בסדר.‬
‫אימא של סוגורו נותנת לי כמה שאני רוצה.‬
‫טוב, זה מרגיע.‬
‫זה לא אומר שאתה מוכן להיכשל?‬
‫אין סיכוי.‬
‫זה ייקח קצת זמן.‬
‫אני הולכת להביא בירה או משהו.‬
‫לא שוב.‬
‫זה לא ״בו״.‬
‫אתה צריך לדמיין את האש יוצאת מהפה שלך‬ ‫כשאתה אומר ״פו״.‬
‫אני הולך להתקרר.‬
‫לעזאזל. אז זה ״פו״...‬
‫אוי, הוא הצליח או שלא?‬
‫זה יותר טוב.‬
‫אימא, אבות אבותיי...‬
‫אני חסר כוח.‬
‫מה אעשה?‬
‫ראש בית מיווה...‬
‫קונקומרו.‬
‫אוי.‬
‫למה אתה בורח?‬
‫אני מנסה להיות חבר שלך.‬
‫בבקשה, מעכשיו...‬
‫תתרחק מבון.‬
‫על בון עוברת תקופה קשה כרגע.‬
‫בון לא קשור לזה!‬
‫קונקומרו, אני מדבר איתך עכשיו.‬
‫אני...‬
‫אין לי שום דבר.‬
‫אין לי משפחה.‬
‫ואין לי את הכישרון של בון או של שימה.‬
‫לפני 16 שנים, בלילה הכחול,‬
‫המאמינים במקדש שלי מתו בלהבות הכחולות.‬
‫להבות כחולות יכולות להרוג אנשים.‬
‫סבא שלי...‬
‫גם סבא של שימה ואחיו הגדול.‬
‫ולגבי קונקומרו...‬
‫הם לקחו אותי...‬
‫אנשי המיודה גידלו אותי.‬
‫אז יום אחד‬
‫הייתי רוצה לגמול להם.‬
‫בעתיד, אני רוצה לעבוד בשביל כת המיודה.‬
‫זה המקום היחיד אליו אני יכול לחזור.‬
‫לכאן אני שייך.‬
‫ומי שיכול להרוס את זה,‬
‫אני מחשיב אותם כאויב.‬
‫טוב.‬
‫אני מבין.‬
‫אחרי שתבין שאני לא מהווה איום‬
‫תהיה חבר שלי?‬
‫זה כמו שאתה אומר.‬
‫האימונים שלי לא הלכו ממש טוב‬
‫ואני לא יכול להשתלט על הלהבות בכלל.‬
‫לא מפתיע שאתה לא נינוח.‬
‫אני מבין.‬
‫טוב, בחזרה לאימונים.‬
‫כן.‬
‫על מה אתה מדבר, שאין לך דבר?‬
‫אתה יודע...‬
‫יש לך אותנו ואנחנו שומרים עליך.‬
‫בכל אופן, אוקומורה איש טוב.‬
‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫אוקומורה...‬
‫אתה צריך כבר להתרגל ללהבות.‬
‫כמה זמן תמשיך עם האימונים האלה?‬
‫אני יודע!‬
‫אימונים?‬
‫רין...‬
‫טוב, הבנתי.‬
‫אני אגיע לרמה שלך.‬
‫חכה ותראה.‬
‫אני לא מאמינה שהם חשדו באחותנו הבכורה.‬
‫ברור ששימה עשה זאת.‬
‫אתן מאמינות לי, נכון?‬
‫ודאי, אחות.‬
‫אבא...‬
‫מה אתה...‬
‫טוב...‬
‫שנתחיל?‬
‫זהו זה.‬
‫- בפרק הבא -‬
‫- פרק ארבע -‬
‫מה זה, ג׳וזו?‬
‫לא ייאמן.‬
‫חייבים להגיד משהו.‬
‫טוב...‬
‫לדבר...‬
‫לפני הבן שלי?‬
‫זה בסדר איתכם?‬
‫כן?‬ ‫-רין!‬
‫אל תנתק את עצמך מאביך בכזו קלות.‬